A | B | C | D | E | F | G | H | CH | I | J | K | L | M | N | O | P | Q | R | S | T | U | V | W | X | Y | Z | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9
Kayseri | |
novogr. Καισάρεια – Kaisareia | |
mesto | |
Štát | ![]() |
---|---|
Provincia | Kayseri |
Nadmorská výška | 1 043 m n. m. |
Súradnice | 38°44′S 35°29′V / 38,733°S 35,483°V |
Obyvateľstvo | 1 322 376 (2014) |
Vznik | starovek |
Časové pásmo | UTC+3 |
Poloha mesta na mape Turecka
| |
Wikimedia Commons: Kayseri | |
OpenStreetMap: mapa | |
Portál, ktorého súčasťou je táto stránka: | |
Kayseri (iné mená pozri nižšie) je mesto v strednom Turecku, administratívne centrum rovnomennej provincie. Nachádza sa na Anatólskej plošine severne od sopky Erciyas Dağı. V roku 2010 malo 850-tisíc obyvateľov. Mesto je významným hospodárskym a priemyselným strediskom, nachádza sa asi 265 km juhovýchodne od hlavného mesta Ankary. Je cestným uzlom na medzinárodnej železničnej trati spájajúcej Európu s Iránom. V meste sídli aj medzinárodné letisko. Významný je cestovný ruch, ktorý podporuje bohatá história mesta a bohatý repertoár kultúrnych a historických pamiatok. V Kayseri sídlia viaceré múzeá a univerzity. Najstaršou je univerzita Erciyes Üniversitesi založená v roku 1978.[1][2][3]
Mená
- dnešný turecký oficiálny názov: Kayseri, slovenská výslovnosť [1]
- novogr. Καισάρεια – Kaisareia[1]
- historicky: Mazaka[1][2] (starovek), Kaisareia Mazaka[4], Caesarea Mazaka[4], Eusebeia[1][2], Caesarea, Kaisareia, Cézarea, poprípade s prívlastkom Kapadócka pre odlíšenie od iných rovnomenných miest, napr.: Cézarea Kapadócka[5], Kesária Kappadocká[6]
- lat. Caesarea Cappadociae[1][2]
- arab. Kaisaríjja[7]
Hospodárstvo
Kayseri je jedno z hlavných finančných a obchodných a priemyselných stredísk v centrálnom Turecku. V meste sídli viacero bánk, rozvinutý je miestny priemysel. Mimo iné v meste sídli letecký, textilný, nábytkársky, cementársky a hutnícky priemysel. Spracovávajú sa v ňom najmä farebné kovy. Kayseri je tiež významným remeselníckym centrom, darí sa najmä zlatníctvu a tkaniu kobercov. Ide centrum o poľnohospodárskej oblasti. V okolí mesta sa pestuje ovocie, zelenina, obilniny, zemiaky, cukrová repa i vinič. Zvlášť významná je produkcia sušených hrozienok. S poľnohospodárskou činnosťou je spojený rozvoj potravinového priemyslu, ktorý reprezentuje tradičná výroba údenín, cukrovarníctvo a mliekarenstvo.[1][3] V Turecku sa dnes všeobecne verí, že ľudia z Kayseri majú osobitný sklon k podnikaniu, sú pracovití a usilovní.[7]
História
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/00_0825_Stadtmauern_von_Kayseri.jpg/220px-00_0825_Stadtmauern_von_Kayseri.jpg)
Mesto vzniklo v 2. tisícročí pred Kristom v oblasti obývanej Asýrčanmi a Chetitmi. Neďaleko dnešného mesta sa nachádza archeologická lokalita, niekdajšia asýrska obchodná kolónia Kaneš.[7] Pôvodne sa volalo už Mazaka. Počas vlády achajmenovskej Perzie bolo sídlom satrapu, v 4. storočí pred Kristom mesto dobyl Perdikkas, veliteľ Alexandra Veľkého.[8] Po rozpade Alexandrovej ríše bolo za vlády kapadóckeho kráľa Ariaratha V. Euseba Filopatóra v 2. storočí pred Kristom premenované na Eusebeia. V tomto období slúžilo ako sídlo kapadóckych kráľov. V prvom storočí pred Kristom bolo vyplienené arménskym kráľom Tigranom I. Po tom, čo bolo mesto pričlenené do Rímskej ríše vznikla na jeho území rímska provincia Cappadocia a Kayseri nazvané Caesarea Cappadociae sa stalo jej hlavným mestom.[1][3] V roku 260 mesto dobyl a vypálil perzský panovník Šápúr I., mesto sa však rýchlo obnovilo.[8] V 4. storočí bola provincia rozdelená na dve časti a mesto zostalo hlavným sídlom západnej provincie Cappadocia Prima. Miestnej kresťanskej diaspóre bol adresovaný Prvý Petrov list. Usudzuje sa preto, že v oblasti sa už v prvých storočiach rozšíril kresťanský kult.[1][3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/D%C3%B6ner_K%C3%BCmbet_031.jpg/220px-D%C3%B6ner_K%C3%BCmbet_031.jpg)
V 3. storočí sa mesto stalo centrom gréckej kresťanskej vzdelanosti. Po tom, čo miestni kresťania zničili pohanský chrám v meste, cisár Julián Apostata mestu odňal status mesta. Po jeho smrti kresťanstvo v Byzancii zvíťazilo a význam mesta opätovne vzrástol.[9] V 4. storočí bolo sídlom tzv. kapadóckych cirkevných otcov, arcibiskupom v meste bol veľký grécky teológ Bazil Veľký.[1][3] Náboženský význam mesta bol zvýraznený aj tým, že miestny arcibiskup - metropolita bol titulovaný ako exarcha a nepodliehal žiadnemu patriarchovi. To sa zmenilo po tom, čo bol v roku 431 na Chalcedónskom koncile zriadený konštantínopolský patriarchát a tri maloázijské exarcháty včlenené doň. I tak si však miestny arcibiskup udržal istý vplyv, v rámci patriarchátu mu prislúchalo druhé miesto medzi metropolitmi a titul protothronos.[9][10]
Za vlády Justiniána I. slúžilo mesto ako vojenská základňa, nachádzalo sa v ňom viacero výrobní zbraní a vojenského proviantu. Justinián mesto tiež riadne opevnil. V byzantskom období bolo mesto známe aj pod gréckym názvom Kaisareia. Cirkevná tradícia pokračovala aj v 6. a 7. storočí, keď v meste pôsobilo viacero cirkevných spisovateľov ako Theodóros Askidas či Andreas Kaisareias.[11] V roku 611 bolo mesto obsadené a vypálené perzským veľkokráľom Husravom II., avšak zrejme sa z tragédie rýchlo spamätalo, pretože už o vyše tridsať rokov ohromilo jeho bohatstvo arabských obliehateľov. Kalif Mu'ávija I. mesto v roku 647 prinútil ho platiť tribút.[7] Byzancia mesto v prospech Arabov dočasne stratila v roku 726, no už krátko na to ho získala späť. V rámci byzantskej správy bolo postupne súčasťou viacerých thém (Armeniakon, Kapadócia, Charsianon). Významným vojenským centrom Kaisareia zostala až do 11. storočia. V meste boli za cisárov prehlásení významní vojenskí velitelia Nikefor II. a Bardas Fókas.[9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b7/Seyyid_Burhaneddin_T%C3%BCrbesi_2373.jpg/220px-Seyyid_Burhaneddin_T%C3%BCrbesi_2373.jpg)
V 11. storočí sa do susedstva Byzantskej ríše dostali turkickí Seldžuci. V rokoch 1067 a 1073 ho dvakrát napadli a vyplienili turkické tlupy. Do rúk Seldžuckej ríše sa dostalo okolo roku 1080, keď ho pravdepodobne získal jej vazal Danišmend. Mesto v tomto období zrejme pripomínalo iba ruiny. Počas prvej križiackej výpravy sa mesta v roku 1096 na krátko zmocnili križiaci putujúci do Palestíny.[9] Danišmend Gázi mesto obnovil. V roku 1168 mesto opanoval rúmsky sultán Kilič Arslán II. z rodu Seldžukovcov.[7] Počas seldžuckej nadvlády bolo mesto prvýkrát pomenované Kayseri a slúžilo ako rezidencia panovníkov. Seldžucké panstvo prinieslo mestu značný rozmach, rozkvet nastal v polovici 12. storočia, keď bolo vybudované množstvo architektonických pamiatok.[1]
V roku 1243 sa Kayseri zmocnili Mongoli, pričom časť miestneho obyvateľstva vzali do otroctva a mesto vypálili. V roku 1277 mesto bez boja obsadil mamlúcky sultán Bajbars, no potom, čo sa mu nepodarilo podnietiť vzburu Turkov proti Mongolom, sa stiahol. V rokoch 1343 až 1381 Kayseri patrilo bejliku Eretna, pričom slúžilo ako hlavné mesto. Cestovateľ Ibn Battúta žijúci v 14. storočí Kayseri označil ako jedno z najväčších v Anatólii. V roku 1381 Eretnu rozvrátil a moci sa ujal Kádí Burhán ad-Dín, ktorý sa prehlásil za sultána. Na konci 14. storočia sa mesto za vlády sultána Bajazida stalo súčasťou Osmanskej ríše, avšak po porážke Timúrom Osmani mesto už v roku 1402 stratili. Následne Kayseri istý čas ovládal Karaman a dočasne Mamlúci. Osmanská moc sa do Kayseri vrátila v roku 1515 za vlády Selima I. V 17. storočí okolie Kayseri trpelo pre povstanie rebelov. Územie bolo dočasne vyľudnené, ale už v polovici 16. storočia ho Evlija Čelabi označil za prosperujúce. Osmanom následne mesto patrilo až do 20. storočia. Po zániku Osmanskej ríše sa stalo súčasťou Turecka.[3][7]
Pamiatky
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/Kayseri_B%C3%BCr%C3%BCng%C3%BCz_Camii_ve_Erciyes_Da%C4%9F%C4%B1.jpg/220px-Kayseri_B%C3%BCr%C3%BCng%C3%BCz_Camii_ve_Erciyes_Da%C4%9F%C4%B1.jpg)
V meste sa nachádza viacero stavebných pamiatok. Medzi najstaršie, pôvodom pred-islamské pamiatky v meste patrí citadela pôvodom z 3. storočia. Pevnosť bola viackrát prestavaná. Prvými výraznými zmenami prešla v 6. storočí za vlády cisára Justiniána I., ďalšie úpravy pridali Seldžuci a Osmani. Mesto má zachované hradby. Neďaleko Kayseri sa nachádza staroveká archeologická lokalita Kaneš (Kültepe).[1][3][7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Hunat_Hatun_K%C3%BClliyesi.jpg/220px-Hunat_Hatun_K%C3%BClliyesi.jpg)
K typickými historickým budovám z islamského obdobia patria mešity a madrasy a hrobky. Z obdobia vlády seldžuckých Turkov pochádza Veľká mešita (Ulu Camii) založená v roku 1135. Dostavaná bola v ranom seldžuckom štýle niekedy v rokoch 1205/1206. V neskoršom, osmanskom období, bola viackrát prestavaná. Pôdorysom pripomína typ baziliky s kupolou pred mihrábom.[1]
Z roku 1205 pochádza madrasa Çifte medrese, ktorej súčasťami boli aj nemocnica a hrobka. Dnes v nej sídli Múzeum seldžuckej civilizácie. Ďalšou seldžuckou stavbou je komplex sultánky Hunat Hatun z rokov 1237 – 1238. Prebudovaný bol v 19. storočí. Celkovo ide o 4 budovy: Veľká mešita, hrobka, madrasa a hamám. Sáhibova madrasa (Sahibiye medrese) bola vystavaná v rokoch 1267 – 1268. Budova má bohato zdobený vstupný portál. Ďalšou školou v Kayseri bola Seraceddinova madrasa (Seraceddin medrese) z rokov 1238 – 1239). V meste sa nachádzajú viaceré seldžucké hrobky valcového alebo oktogonálneho tvaru s pyramídovou strechou. Patrí medzi ne napr. Çifte Kümbet z rokov 1247 – 1248; Döner Kümbet približne z roku 1275; Alaca Kümbet z 13. storočia a ďalšie.[1][3] Možno tiež spomenúť hrobku Sajjida Burhána ad-Dína, učiteľa Džalála ad-Dína.[7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a3/Kayseri_Surp_Kirkor_Lusavoric_Armenian_Church_from_main_road_2193.jpg/220px-Kayseri_Surp_Kirkor_Lusavoric_Armenian_Church_from_main_road_2193.jpg)
Z osmanského obdobia pochádza mešita Kurşunlu Camii (1575 – 1585/6), ktorú navrhol známy architekt Mimar Sinan. Z 19. storočia pochádza arménsky Chrám svätého Gregora Lusavoriča (Surup Krikor Lusavoriç Kilise) i viacero tradičných osmanských mestských domov (napr. Atatürk Evi).[1]
Osobnosti spojené s mestom
- Bazil Veľký (* 329 – † 379), biskup v Cézarei, cirkevný otec, vedúca osobnosť kresťanstva v 4. storočí,[12] pôsobil spolu s jeho bratom Gregorom Nysským a Gregorom Naziánskym (tzv. kapadócka škola)[1]
- Aretas Késarijský (* okolo 860 – † po 932), arcibiskup v Cézarei, býva považovaný za jedného z najuznávanejších teológov gréckej cirkvi[13]
- Theodóros Askidas († 558), byzantský mních a teológ, biskup v Cézarei, vedúci advokát platonizmu v kresťanskej teológie a hlavný konzultant na druhom konštantínopolskom koncile[14]
- Kádí Burhán ad-Dín , rodák z Kayseri, rozvrátil moc bejliku Eretna a vládol z mesta Sivas ako sultán[7]
- Mimar Sinan (* okolo 1490 – † 1588), významný osmanský architekt, narodil sa poblíž Kayseri v Ağırnaz[15]
- Abdullah Gül (* 1950), turecký politik, premiér Turecka v rokoch 2002 – 2003 a prezident Turecka v rokoch 2007 – 2014[16]
Galéria
-
Neďaleká hora (vyhasnutá sopka) Erciyes Dağı
-
Seldžucká Sáhibova madrasa
-
Madrasa v komplexe sultánky Hunat Hatun
-
Mauzóleum v komplexe sultánky Hunat Hatun
-
Pevnosť v Kayseri
-
Hodinová veža v Kayseri
-
Etnografické múzeum v Kayseri
-
Zeynel Abidi Türbesi
-
Lale Camii ve Külliyesi
-
Meryem Ana Kilisesi
-
Kurşunlu Camii
-
Sáhibova madrasa (Sahibiye medrese), zdobený portál
Referencie
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p Kayseri In: Encyclopaedia Beliana . Bratislava: Encyklopedický ústav Slovenskej akadémie vied, . Dostupné online. ISBN 978-80-89524-30-3.
- ↑ a b c d Kayseri In: Ottova všeobecná encyklopédia v dvoch zväzkoch A-L. Bratislava : Agentúra Cesty, 2006. ISBN 8096915932. S. 617.
- ↑ a b c d e f g h Encyclopedia Britannica . . Dostupné online. (po anglicky)
- ↑ a b MERKELBACH, Reinhold. Register. Berlín : Walter de Gruyter, 2004. Dostupné online. ISBN 978-3-598-73008-5. S. 291. (po nemecky)
- ↑ Zmena. Bratislava : Vydávajú študenti žurnalistiky FF UK Bratislava v spolupráci s Československým koordinačným štrajkovým výborom, 2000. Dostupné online. S. 10.
- ↑ ZOZUĽAK, Ján. Byzantská filozofia. Plzeň : Aleš Čeněk, 2016. 221 s. ISBN 978-80-7380-640-8. S. 125, 135.
- ↑ a b c d e f g h i KAYSARIYYA In: The Encyclopaedia of Islam. Ed. E. van Donzel, B. Lewis, CH. Pellat. 2nd Ed. Vol. 4. IRAN – KHA. Leiden : BRILL, 1997. ISBN 90-04-09419-9. S. 842 – 846. (po anglicky)
- ↑ a b History of Kayseri . Abdullah Gul University, . Dostupné online.
- ↑ a b c d CEASAREA In: The Oxford Dictionary of Byzantium. Ed. Alexander P. Kazhdan. New York : Oxford University Press, 1991. 2338 isbn=0-19-504652-8 s. S. 363 – 364. (po anglicky)
- ↑ VLADÁR, Vojtech. Dejiny cirkevného práva. Praha : Leges, 2017. ISBN 978-80-7502-238-7. S. 93.
- ↑ CAESAREA in Cappadocia In: Encyclopedia of Ancient Christianity. Downers Grove : InterVarsity Press, 2014. ISBN 978-0-8308-9717-9. S. 1:404. (po anglicky)
- ↑ Saint Basil the Great In: Encyclopedia Britannica . . Dostupné online. (po anglicky)
- ↑ Arethas of Caesarea In: Catholic Encyclopedia . . Dostupné online.
- ↑ Theodore Ascidas In: Encyclopedia Britannica . . Dostupné online. (po anglicky)
- ↑ Sinan In: Encyclopedia Britannica . . Dostupné online. (po anglicky)
- ↑ Abdullah Gul In: Encyclopedia Britannica . . Dostupné online. (po anglicky)
Iné projekty
upraviť | upraviť zdrojCommons ponúka multimediálne súbory na tému Kayseri
Text je dostupný za podmienok Creative Commons Attribution/Share-Alike License 3.0 Unported; prípadne za ďalších podmienok. Podrobnejšie informácie nájdete na stránke Podmienky použitia.
Antropológia
Aplikované vedy
Bibliometria
Dejiny vedy
Encyklopédie
Filozofia vedy
Forenzné vedy
Humanitné vedy
Knižničná veda
Kryogenika
Kryptológia
Kulturológia
Literárna veda
Medzidisciplinárne oblasti
Metódy kvantitatívnej analýzy
Metavedy
Metodika
Text je dostupný za podmienok Creative
Commons Attribution/Share-Alike License 3.0 Unported; prípadne za ďalších
podmienok.
Podrobnejšie informácie nájdete na stránke Podmienky
použitia.
www.astronomia.sk | www.biologia.sk | www.botanika.sk | www.dejiny.sk | www.economy.sk | www.elektrotechnika.sk | www.estetika.sk | www.farmakologia.sk | www.filozofia.sk | Fyzika | www.futurologia.sk | www.genetika.sk | www.chemia.sk | www.lingvistika.sk | www.politologia.sk | www.psychologia.sk | www.sexuologia.sk | www.sociologia.sk | www.veda.sk I www.zoologia.sk